1408
Tere, Mike Enslin, kirjutan end sisse.
- Kallis. - Mr. Enslin.
Me kartsime, et te ei ilmugi välja.
- Milline au, et te siin olete.
- Kohutav öö!
Palun andke mulle võti, hiljem arveldame.
Me võime rääkida hommikul, pärast...
- Te arvatavasti tahaksite teada meie kummituste ajalugu.
- See on see trepp...
kust see neiu teistkordselt 1860. aastal alla kukkus.
- Siin on üks pilt. - Kas me saaks seda hommikul arutada?
Oodake, see on meie broðüürile trükitud.
- Kas me saatsime teile ühe sellise? - Arvatavasti küll.
- Kas te näete teda akna juures? - Jah seal ta on.
Selle pildi tegi üks külaline 1986. aastal.
Kirjas te mainisite, et kõige suurema paranormaalsusega toad...
on ärkli korrusel. Kas ma saaksin ühe neist tubadest?
Just nimelt, sest ärkel asub kolmandal korrusel, seal, kus teenijad elasid.
Inimesed räägivad, et kõik Sylvia lapsed surid seal...
tuberkuloosi.
- Kõik? - Külalised kuulevad imelike asju.
Peale keskööd on seal palju imelike hääli.
Parim, mis te teha saate, on lihtsalt uks seest poolt lukku panna.
Just nimelt, keerake uks seest poolt lukku.
Ma teen seda kohe, kui ma võtme saan.
Siin see on, saate number 14.
- Ma sõitsin pika maa maha. - Õnn kaasa.
Vaatame siis, mis meile öö toob.
Majaomanik, proua Clark, väidab, et ta pole maganud öödki...
ajast, mil ta selle kõrtsi ostis. Ja ma usun teda.
Ei, ei, ma haletsen teda.
Koogid ja munad olid oivalised.
Ja kui te ette teatate, siis proua Clark ütleb, et ta...
küpsetab oma kuulsat jahuvaba ðokolaadi kooki.
Magususe skaalal annaks Nutva Ranna Kõrtsile 6 punkti.
Persse nendega, 5 punkti.
- Tere. - Tere, kuidas läheb?
- Saan ma aidata teid? - Jah, ma olen siin ühe suure sündmuse pärast.
Olgu peale.
- Ma olen Michael Enslin. - Vabandust?
- Raamatu esitlus. - Olgu, see olete siis teie, jah.
- Päris sarnane, hea pilt. - Tänan.
Olgu siis, oodake.
Tähelepanu raamatu armastajad.
Täna esitleme me salapärast kirjanikku.
Täna õhtul on autorite nurgas Michael Enslin.
Ta on kõige paremini müüv elusolev õudusjuttude autor.
Selliste teoste nagu: 10 kummitavat hotelli, 10 kummitavat hauda...
ja 10 kummitavat majakat.
See toimub täna kell 7 õhtul.
Igatahes, ma tõesti nautisin selle kirjutamist...
ja selline on selle raamatu valmimise lugu.
Ma loodan, et te naudite seda või nautisite seda.
Teate, püsige hirmununa.
Küsimusi on?
Mis on kõige õudsaim koht, kus te olnud olete?
Õudsaim koht, kus ma olnud olen... Mult pole kunagi seda küsitud.
See on nali, kõik need kohad on väga värvika ajalooga.
Kui ma peaks valima kõige õudsaima, siis ma ütleks Bar Harbour.
Koht, kus Grizzli Mctee pulmaööl tapeti...
See on märkimisväärne koht või siis San Cloud, Minesotas.
Kus hullunud lesk...
viskas oma lapse kaevu, selles on palju, palju...
paksust, paksu õhku.
- Kuidas poltergeistidega on? - Vaadake, ma olen hea uurija.
Ma lähen igale poole täisvarustuses...
mul on kaasas EMF meeter, täis komplektne spektomeeter, ifrapuna kaamera.
Miski ei tee mind rohkem õnnelikumaks kui paranormaalse juhtumi kogemus.
Heitke pilk sellesse tunneli lõpus olevasse kummitusliku valgusse.
Te siis tahate öelda, et kummitusi pole olemas?
Ma ütlen, et ma pole kunagi ühtegi näinud.
Aga nad on kohutavalt maiad mahajäätud hotellide peale, kui need tühjaks jäävad.
See asi läheb meil nüüd päris rappa. Kellel pastakat on?
- Mul. - Millist?
Mike, kui ma tahan näha päris ehtsat kummitust, kuhu ma minema peaks?
- Kindlasti Kummitav Häärber, Orlandos. - Äge, tänan.
- Jääge kartma. - Tänan.
Püha pask.
- Mis kivi alt te selle leidsite? - Mmm, vanakraami poest.
Vanakraami poest.
Palju te selle eest välja käisite?
- Seal polnud eriti palju tahtjaid. - Ega ma arvanudki.
Pikk Tee Koju.
Hämmastav raamat...
nii unikaalne ja inspireeriv.
- Ja aus. - Tänan, kuidas teie nimi on?
- Anna - Ok, Anna.
Kas te kavatsete veel mõne sellise kirjutada?
Ei, see on juba hoopis teine mees.
- Kas ma võin midagi küsida? - Muidugi.
See raamatus olev isa ja poja vaheline suhe...
on arvatavasti liiga isiklik, aga...
see on nii ehtne ja hästi kokku pandud. Kas see on tõsi?
Ei.
Tänan teid selle eest, ma hindan seda väga.
- Mul oli rõõm seda teha. - Nägemist.
- Oled sa korras, sõber? - Kas sa hingad?
Siin see ongi, kirjutage allkiri joonele palun, Sir.
- Hei mees, sa oled mõnda aega kadunud olnud. - Hei Jackson, mis toimub?
Oh, muide kutt, ma lugesin su viimast raamatut.
Seda 10 kummitava häärberi asja.
Mees, see on ikka üks hirmutav sitt!
- Äge! - Nägudeni kutt!
Armas!
Tere õhtust, Hotell Delfiin, kuidas saan teid aidata?
- Tere, ma helistan toa number 1408 asjus. - Üks hetk palun, sir.
- Kuidas saan teid aidata? - Jah, ma sooviks peatuda toas number 1408, palun.
See tuba pole saadaval, sir.
Ma ei öelnud teile ju, mis päeval.
- Kuidas oleks pühapäevaga? - See pole saadaval.
- Järgmine teisipäev? - Pole saadaval.
- Järgmine kuu. - Pole saadaval.
Järgmine suvi. 114
Kas keegi teab mõnda head Hiina restorani 48. tänaval?
Ma pean selle Brandon House idioodiga lõunale minema.
Sam, Michael Enslin helistab Los Angeles`st.
Ma vastan talle sealt.
Clay, kui sul Mike Enslini jaoks sekund aega, siis ütle jah!
Jah!
See kutt tahab rohkem moosimist, nii et...
katsu tuju üleval hoida või muidu lööb ta araks.
- Mike ! - Tere Sam.
Ma lugesin eile 5 esimest peatükki läbi, kuradi õudne, ei saanud silmatäitki magada.
Suurepärane! Kuule, kas sa hoolitsesid selle asja eest?
Oh, sa parem usu, et ma seda tegin! Mul on siin praegu meie parim jurist!
- Mike, Clay. Clay, Mike. - Tere, Clay.
Räägi kiiresti, see kutt maksab 400$ tund!
Ok Clay, mis Delfiinis toimub?
Jah, see Delfiin, see sitt.
Kaks osa tasuta reklaami eest ja sa hakkad armastama seda, mille Clay küpsetas.
Ta tuhnis ringi ja leidis, et sinu puhul... Kas sa istud? ...rikuti riikliku tsiviil seadust.
Midagi taolist, et sind diskrimineeriti. Hästi tehtud, valge poisu.
Aga seadus on seadus, õigus Clay? Nii et...
kui tuba on vaba, siis nad peavad selle sulle andma.
Tõesti?
Jah. Vaata see juhataja seal üritab vett sogada, aga ta teab, millega riskib.
See pole midagi, millega sa hakkama ei saaks.
Mike, me reserveerime selle toa ja kui nad keelduvad, siis me kaebame nad kohtusse.
Nii et see on nüüd tehtud! Tänan Clay.
Kao nüüd minema, eks? Nägemist Clay.
Jah, Mike, nüüd palju isiklikum asi...
kas sa oled kindel, et tahad siia tulla?
Jah, muidugi, sellest saab raamatu põhjapanev peatükk.
Jah, ma tean, et see on rutiin, aga...
ma pean silmas, et see on New York...
kus see kõik juhtus. Kas sa tõesti tahad end sellesse mässida?
Ma olen kiire.
Kas sa Lily`le helistad? Ei, ma ei taha peale käia.
Sisse ja välja, keegi ei saa haiget.
See on ainult töö.
- Tere tulemast Delfiini, Sir. - Kas te kirjutate sisse?
Mike Enslin, üheks ööks.
- Kuidas te seda kirjutate? - E-N-S-L-I-N
Vabandage mind korraks, Sir.
Muidugi.
Mr. Dempsy, Michael Enslin kirjutas end just sisse.
- Kus ta on? - Ta on minu laua taga.
Pole midagi Mary. Ma hoolitsen selle eest.
Sellega läheb ainult minut aega härra Enslin.
Tere õhtust Sir, saan ma aidata teid teie kottidega?
- Ei. - Hästi.
Mr. Enslin, Gerald Oldlin, Delfiini juhataja.
Kui ma saan teid kuidagi siin oleku ajal aidata...
Õhtusöögi reserveerimisega, teatri piletitega, võibolla pilet Knicks mängule, mis iganes...
lihtsalt öelge mulle, ma olen teie teenistuses.
Tooge mulle lihtsalt 1408 võti ja võite mu ära unustada.
Me mõtlesime teid ärkli korruse sviiti panna...
- 1408, palun. - Kas me nõuame?
Kas te ei tuleks nalja pärast minu kontorisse...
palju isiklikumat juttu ajama?
- Muidugi. - Suurepärane.
Tulge sisse, tundke end mugavalt.
Kas 1408 on suitsetajate tuba? Kui aus olla, siis on küll, jah.
Hästi, üks mure vähem öisel vaatlemisel.
- Soovite sigarit? - Ei, tänan, ma ei suitseta.
Oh, see. Igaks juhuks, kui peaks tuuma sõda tulema. Ma jätsin muidu juba ammu maha.
Osalt harjumus, osalt ebausk. See on, teate... kirjaniku värk.
- Te joote ju? - Muidugi, ma olen ju kirjanik.
Viski aastast 1939., oivaline.
See maksab 800 dollarit pudel.
Ma mõistan seda moosimist, aga ma kavatsen jääda sellesse tuppa.
- Kui kauaks? - Kui kauaks?
Tavaliselt ma olen ühe öö.
Keegi pole seal üle tunni vastu pidanud.
Jeesus! Te peaks oma ripsmed ära ajama ja juuksed kuldseks värvima kui te kavatsete...
müüa seda kummitusemaja paska, vastasel juhul te hirmutate ainult lapsi.
Miks te mind pilkate, kui ma teid aidata tahan?
Ei, te mängite ühte mängu, müüte müstikat.
Aga lõpuks te annate mulle ikkagi selle võtme ja ma lähen sellesse tuppa.
Siis ma kirjutan oma loo ja sissekirjutamised tõusevad 50% võrra.
Kas te olete vastu, kui ma meie jutuajamise lindistan?
Te ei saa sellest olukorrast aru.
Ma tean, et Delfiinil pole sellist renomeed nagu Plazal või Carlislel.
Aga meil on alati olnud 90% täituvus.
Ma ei muretse siin hotelli pärast ja veel vähem teie pärast.
Tegelikult, kui isekas olla, siis ma ei taha teid 1408 sisse kirjutada...
sest ma ei taha seda segadust koristada.
Hotellid on ainult reklaami peal väljas ja suurepärased mugavuste loojad.
Ma õppisin juhatajaks, mitte koroneriks.
Ja minu ajal on olnud seal 4 surmajuhtu.
4, peale viimast ma ei luba enam kellelgi jääda 1408-sse.
David Hines, maniakaalne depressant, tegi endale väikese operatsiooni, lõikas endal randmed läbi...
- Jah... te olete oma kodutöö hästi teinud. - Noh, ma olen ka professionaal.
Hotelli 95 aastase ajaloo jooksul oleme näinud 7 hüppajat, 4 üledoosi...
5 poomist, 3 sandistamist, 2 kägistamist...
Juhataja peab hotellis toimunud tragöödiate üle arvet...
nagu raamatupidaja arutaks seda oma pearaamatupidajaga.
- Te peate end jube kavalaks? - Ma tunnen seda mängu.
Kas te oma uurimise ajal jõudsite lugeda...
"22 loomulikku surma toas number 1408".
Loomulikku surma?
Te ei tea, sest ajalehed ei kirjuta nendest midagi.
Toas 1408 on olnud kokku 56 surmajuhtu.
- 56, te ajate paska. - Te ei tea sellest midagi.
Surma põhjusteks 1408. on olnud südame atakid, rabandused, uppumised...
Uppumised?
Jah, üks härra Grady Miller uppus kana supi kaussi.
Seda on raske teha, kuidas ta seda tegi?
Tõesti kuidas, huvitav... ja see kõik on siin.
Ma annan teile selle ja loa minu kontorisse sissepääsuks.
Tehke märkmeid, pange see kõik enda raamatusse kirja, minu ainus tingimus on...
et ärge minge sellesse tuppa.
Te lubate mul kõike seda vaadata?
Ma pole kunagi seda veel joonud.
See on hea.
Jätke endale, maja poolse tervitusena.
- Ma jään ikkagi. - Neetud!
Vabandust.
Siin, lugege seda neetud asja...
Ma garanteerin teile, kui te seda loete, siis te ei taha jääda 1408-sse.
Esimene ohver, Kevin O'Mally, õmblusmasinate müügimees...
kirjutas end sisse hotelli avamise esimesel nädalal, oktoobris 1912.
- Lõikas endal kõri läbi, õigus? - See pole see õudsaim osa.
Enne kui ta päris hulluks läks, proovis ta ennast uuesti kokku õmmelda.
- See oli enne seda, kui ta suri. - Vuhh...
Vaadake, te ei peaks minema 1408-sse...
te võite teha pilte toast number 1404, sellel on sama sisustus...
Keegi ei saaks nende erinevusest aru.
Minu lugejad ootavad tõde.
Teie lugejad? Nad tahavad ainult groteskset ja odavat põnevust.
Härra Eugene Wilsoni peata vaim kõnnib ikka endiselt hüljatud farmis...
Mount Hope`i surnuaia kõndiv fantoom?
Täpne tsitaat... Kust te teadsite seda?
Teie raamatuid pole raske leida.
Need on pehmekaantega novellide poodide müügiriiulitel.
Puhas küünilisus, mille on kirjutanud andekas ja intelligentne mees...
kes ei usu midagi ega kedagi, peale iseenda.
Täiesti süüdi...
kuulge, see kohtumine on läbi, miks te ei võiks mulle seda tuba anda?
Oh palun, ärge käituge nagu haavunud kooliplika. Tegelikult olen ma üllatunud.
Te ei ole selline raiuja tüüpi nagu ma eeldasin.
Mulle päris meeldis see esimene... see kõvade kaantega.
- Kuidas selle nimi oligi? Viimane... - Pikk tee koju.
Ma arvan, et see isa oli lurjus.
Jah, oli küll.
- Kuule mees, anna mulle see võti. - Mr. Enslin.
Lihtsalt andke mulle see võti.
Kuulge, ma peatusin Bigsby majas...
kus ma pesin oma hambaid sama vanni kõrval, kuhu David Smith oma pere uputas.
Ma pole 12 aastasest saadik vampiire kartnud.
Teate, miks ma võin teie kummitavasse vanasse tuppa jääda Mr.Olin?.
Sest ma tean, et vaime, vaimukesi ja pikajalgseid koletisi pole olemas.
Isegi kui oleks, siis pole olemas jumalat, kes meid kaitseks, kas pole?
- Ma ei saa teid vist ümber veenda. - Ma usun, et me jõudsime kokkuleppele.
Olgu peale... tulge kaasa.
Enamus hotelle on vahetanud magnetkaardid päris võtmete vastu.
Kena välimus... Antiikne.
Meil on kaardid ka, aga 1408 elektroonika ei tööta.
- Juhataja usub fantoomi... - Ma pole kunagi kasutanud sõna "fantoom".
- Oh, ahh, hinged, tondid. - Te saite must valesti aru.
Mis iganes 1408-s on, pole see midagi sellist.
Mis see siis on?
See on kuradima kurjuse tuba.
Miks siis omanikud seda tuba ei sulge.
Juhatus eelistab teeselda, et midagi pole juhtunud.
Nagu seal polekski 13. korrust.
Tuba peaks olema räpane, linu pole arvatavasti aastaid vahetatud.
Ei, me oleme väga professionaalsed.
1408 koristatakse minu järelvalve all korra kuus.
Ma suhtun sellesse nagu see oleks täidetud mürgise gaasiga.
Ma saan seal olla ainult 10 minutit ja ma tahaks, et uks lahti tehtaks.
Aga ikkagi...
Paar aastat tagasi jäi üks noor daam tualetti kinni.
Ta sai seal olla vaid mõne hetke, aga kui me ta sealt välja tõmbasime, oli ta...
- Surnud. - Ei, pime.
Ta võttis käärid ja torkas endal silmad välja. Ta naeris hüsteeriliselt.
- Valus. - Teie korrus.
Siin me läheme lahku. See peaks olema samas seisus, kui ta oli kuu aega tagasi.
Näeme homme.
Mr. Enslin, palun ärge tehke seda.
Ma hangin teile need Knicks`i piletid.
See ongi see... Sa teed vist nalja.
Esimene raund läheb härra Olinile, ma pean tunnistama, et ta pani mu kartma...
korraks, aga kus siis see koledus on? Näita mulle neid vere jõgesid.
See on lihtsalt tuba.
8$ pähklite eest.
Selles toas on kurjus...
Hotellid, kus elavad kummitused, on üks hea vale....
Aga ma mõtlen, kui sellest võib tõesti hulluks minna.
Jah, ma olen ennem sellises olukorras olnud...
see on ohutu.
Seal on diivan, kirjutuslaud...
Taimedega tapeet, vaibad on plekilised...
nagu need oleks märjad olnud...
Odavast poest ostetud maalid, nagu merel kadunud kuunar...
ettearvatavalt igav nahakunst.
Teisel maalil loeb üks vana naine unejutte...
Samal ajal jälgivad teda tagaplaanil veel üks madonna ja laps...
Selles on tunda mingi ebamäärasust.
Kolmas ja viimane igav maal...
on alati populaarne "Jaht".
Sellel on hobused, koerad ja kõhukinnisuse all kannatavad Briti lordid.
Keegi tarkpea on siin kurjust küll labaselt kujutanud.
See on tõsi, me oleme täpselt põrgu keskpunktis.
Sellel on tõesti oma kiiksud.
Linnapoolne aken ei ilmuta endast mitte midagi.
Igal pool igavad hallid majad ja palju autode müra. 319
Raadio hakkas tööle, see oli väga ehmatav.
Ma arvan, et keegi on selles toas.
Hallo... hallo.
See on veider.
Viimaks on, millest midagi kirjutada... vaimud hakkasid teenindama.
Kui ma akna juurde läksin, pani see selle voodisse.
Kui ma vaatan voodit, siis ma näen seal ðokolaadi.
Houdini võiks ka veel välja tulla ja teha seda paberi trikki.
Ja selles toas.
Hallo.
Sa peaks kõvemini üritama sitapea!
Kas teil on seal üleval piisavalt palav juba?
- Vastuvõtt. - See on Mike Enslin. Arvake, millises toas.
- Tere õhtust sir. - Olete valmis välja kirjutama?
Välja kirjutama, miks ma peaks välja kirjutama?
Eriti veel selle suurepärase toateenindusega, see on nii diskreetne...
Ei, ei, ma tahan, et keegi tuleks parandaks mu termostaadi ära... tuba põleb.
- Muidugi, ma saadan kohe kellegi üles. - Saadategi?
- Muidugi. - Tänan.
Võtke heaks.
Mitu õhumüüri me oleme koos lammutanud?
Oh, poiss...
Mitu sokoopilist kambrit?
Hotelli toad on tavaliselt kõhedust tekitavad kohad.
Kas sa ei mõtle, et... mitu inimest on ennem selles voodis maganud?
Kui paljud neist haiged olid, kui paljud neist segi läksid?
Kui paljud surid?
Me tulime siia ühte lugu tegema ja me ei kiirusta... ega ju?
See, mida ma näen, ei ole päriselt. See pole päriselt nii nagu see tundub.
- Hallo. - Kas termostaadiga oli probleem?
Jah.
Kas see on liiga palav või liiga külm?
Kuidas see sulle tundub? Siia poole.
See kast on siin samas... See on jäänud 80 peal kinni...
Ma ütlesin, et see kast on siin.
Ma tean küll, kus kurat see on... Aga mina küll sellesse tuppa ei tule!
- Te peate kõndima ainult paar sammu. - Ma ütlesin, et ma ei tule sisse.
- Teate, mis siin juhtus? - Jah, tean küll.
Ma õpetan teid siit, iga lollpea oskab selle ära parandada, eemaldage lihtsalt paneel.
Hästi, nüüd, selle mähise kõrval...
on elavhõbeda toru, mis peaks olema ühendatud lülitiga.
See hotell on nii neetult vana, et pool sellest pasast ei tööta.
Andke torule lihtsalt väike kõks... Lihtsalt koksake seda neetud asja!
Jah, nii see ongi... Oh, sir te olete geenius.
Härrasmees ja õpetlane. Tänan, et lasite mul teile...
jootraha anda... sir? 366
Ok.
Väga tõhus. 369
Sir, ma kardan, et köögis on olnud väike arusaamatus.
Teie võileivaga läheb veel 10 minutit.
Võileib, ma ei tellinud mingit võileiba.
Ma vabandan, me võime nende asemel tuua ka...
friikartuleid või pasta salatit.
Kuulake mind, teie võit, ma kirjutan enda välja, ma olen vigastatud.
- Saate te aru, mu neetud käsi on vigastatud? - Ma saan aru.
Kui te annate oma pesu kella 10-ks välja, siis me kuivatame ja triigime need ära...
Persse, preili, kutsuge mulle takso lähima haigla juurde.
Ma olen vigastatud, kas te mõistate, mida ma teile räägin?
Sir, ma ei talu seda, kui te räägite minuga sellisel toonil.
Te olete üks idioot! Ma kaeban teid kohtusse!
- Mis teil viga on? - Kui te tahate, siis ma ühendan teid Mr. Oliniga.
Hästi, hästi, ühendage temaga, ma veel pommitan seda hoorapoega.
Olin, hästi, ühendage mind nüüd temaga!
Hallo?
Teie võit... Ma kaon siit.
Appi...
Kas mind kuuleb keegi? Appi.
Teie, sir... sir aidake.
Jah teie... aidake.
Teie, sir... Appi!
See uks on lukus... Kutsuge politsei...
Appi.
Hei...
Ma lähen vist hulluks. 397
Võta end kokku.
Tõuse üles... tõuse üles.
Neetud hoone.
Psühhokeneetilised pettekujutised.
Klassikaline õuduste maja sisendusjõud.
Nagu see motell Kansases... kõige jaoks on mingi põhjus.
Mis see on? Mis see on?
Kas see on salakaamera? Kes see on!
Kas sa naudid seda? Kas see on sadistlik hotelli omanik või oled see sina Olin?
Pea nüüd kinni korra.
Ta andis mulle napsu.
Kas ta ise ka lonksu võttis?
Ma ei mäleta.
Ta uimastas mind ðokolaadi sees oleva napsuga...
Ära kunagi võta võõrastelt komme. Olgu... olgu...
Ma näen lihtsalt hallunisatsioone. Ma näen lihtsalt hallunisatsioone.
Daamid ja härrad, kõige koledama isiku võistlus.
Neljandal kohal... kuld kala.
Hästi tehtud, me oleme palju paremaid näinud...
aga on need vast koledad kalad.
Kolmandal kohal on mu isa...
Hallo, kas te kuulete mind?
Proua, ma vajan teie abi...
Palun... proua, kas te kuulete mind?
Laps ole tasa, palun.
Tasa.
Kus mu aed on?
Ma vihkan seda kohta.
Mulle ei meeldi siin.
Isa?
Ma olen Michael.
Selline nagu sina...
olin minagi,...
selliseks nagu mina...
saad sina.
See pole päris.
Võibolla on see ainult õudusunenägu.
Uskumatult elav ja selge õudusunenägu.
Kunas ma viimati magasin?
Oli see eile? Oli see täna?
Ma ei mäleta.
Kas ma olin unes?
Ma ärkasin kuskil üles...
Ma sõin hommikust...
Kus ma olin, mida ma sõin?
Siit see tuleb.
Räägitakse, et unes ei saa surra, on see tõsi?
Ðokk... ärataks su üles.
Olgu, kus me oleme?
Tuletõrje väljapääs.
Järgmine aken.
Järgmine tuba.
Ma mõõdan ära.
9 ja 9 teeb 18 jalga teisele poole.
Ok, ma saan sellega hakkama.
Kui ma peaks komistama ja kukkuma.
Teadke siis, et see oli õnnetus.
See tuba.. ei võitnud.
Ok, ma saan sellega hakkama.
Astun lihtsalt väikeste sammudega.
Kus see on? Kus see on?
Võta ennast kokku.
Hotelli toad on tavaliselt kõhedust tekitavad kohad.
Kummaline... magamistoal pole akent.
Arstid ei tea kõike.
Me saame uue ravi, kuula mind...
- Vaata mulle otsa. - Ime ravimi.
Me peame seda tegema.
Katie.
See on lootusetu.
Palun... palun.
Tere õhtust Mike.
Jah.
Mike, oled see sina? Ma vaevu näen sind.
- Sa näed välja nagu vaim. - See olen mina... ma olen Mike.
See on imelik, et sa järsku mu arvutisse ilmusid.
Vabandust, hilja on, kuula mind, ma teen kiirelt.
- Miks sa mulle nii hilja helistad? - Ma olen selles toas kinni.
Sa oled alati mingis toas kinni, see on su töö...
Ei, ei, palun kuula mind.
Tere, jah, mul on nad juba olemas, ma tulen kohe sinna...
Ei, ei, Lily, palun kutsu võmmid.
Saada nad Delfiini Hotelli...
- Sa oled linnas? - Jah, 2254 Lexington.
- Miks sa New York`s oled? - Ma hiljem räägin.
Hotell Delfiin, tuba 1408.
Mike, sa läksid mu juurest ära, sa kadusid...
Ei mingit lahutust ega lahku minekut, ma ei tea...
Lily, ma olen ohus.
Mike rahune maha, sa ajad segast juttu.
Siin on miski, mis tahab mind tappa...
Ei, oota.
Ma sain noa.
Kas ma peaks minema siit... või hoopis siit?
Palun, keegi siin aidake, aidake.
Appi.
Mike, Mike, kas sa saad mind aidata? Kuhu sa läksid?
Soovid sa midagi.
Jeesus Kristus!
Appi.
Kas mind kuuleb keegi?
Hea on tagasi olla.
Aitab nüüd sellest.
Alkohol.
Ma lihtsalt kontrollin seda, kas see ehitis ületab teie ootusi.
Sa tead kuradima hästi, et ei ületa. Mida sa minust tahad?
Ei, ei, ei... Mida teie tahate?
Mida te tahate Mr. Enslin? Te soovisite seda tuba.
See oli töö... Ma tegin oma tööd.
- Vabandust? - Minu töö, ma olen kirjanik.
Oh, te ei usu millessegi, teile meeldib ainult hävitada inimeste lootusi.
- Oh, see on puha pask. - Kuna inimesed usuvad vaimudesse?
Nalja pärast? Ei, see on lootus millelegi... peale surma.
Mitu hinge te olete lõhkunud?
Mida sa tahad must?
Mida sa tahad must? Sina...
Mis, mis, mis?
Ma tahan oma jooki.
Teie võit... teie võit.
Ema, miks on piibel purpurivärvi?
Ma ei tea, miks ta on purpurivärvi, see oli meie pulmakink.
Mu vanaisa tõi selle Ungarist, kunagi saab see sinu omaks.
Kas inimesed teavad, kuhu ma lähen?
Hei, sa ei lähe kuhugi, sa jääd meiega siia.
Issi, kas kõik surevad?
- Siis kui nad vanaks saavad. - Väga vanaks.
Nad kõik lähevad siis ühte paremasse kohta.
Seal on väga ilus, kõik nende sõbrad tulevad sinna.
- Kas jumal on ka seal? - Jah.
- Kas sa usud jumalasse issi? - Jah.
Tead, mida ma arvan, et me oleks pidanud rohkem pingutama!
- Me tegime kõik, mis suutsime. - Ei, me ei teinud. Me oleks pidanud aitama tal võidelda.
Oh, mu jumal.
Selle asemel, et täitsime ta pea taeva ja pilvedega...
- Talle meeldisid su lood. - Ma lähen suitsude järgi, ok?
Sellised olukorrad panevad järele mõtlema.
Kirjeldama,...
mis toimub.
See valgus, see valgus, mis tuleb, kui surm saabub.
Kõik on sassi läinud.
Sellel korrusel, üheksandal ja kõige alumisel põrgu korrusel.
Me peame end soojas hoidma.
See on kuus, tõmba maha... viis. Ma arvan, et ma näen nägemusi.
Mike, kas sa kuuled mind?
Micheal.
Lily.
Michael, kas sa kuuled mind?
Oh, jumal, ma olen püüdnud sinuga ühendust saada.
- Kas sa kutsusid võmmid? - Jah, nad on juba hotellis.
- Kas sa ütlesid Delfiin? - Jah, jah... tuba 1408.
Mike nad on 1408-s.
Tuba on tühi.
Mike, Michael, kas sa kuuled mind?
Michael, kus kurat sa oled?
Ma ei ole võimeline end väljendama sellises kliimas...
Rahune maha. Me mõtleme midagi välja.
- Ära paanitse. - Ma suren.
Mike, sa ei sure, ma olen 15 minuti pärast seal.
Mike.
15 minutit on liiga palju.
- Siis on juba liiga hilja. - Ei, ei ole kaua.
1408.
15 minutit sobib. Lihtsalt tule, tule kohe.
Ma olen saanud alati sulle loota...
Ma tean, et me pole peale Katie surma eriti rääkinud, aga ma vajan sind...
Tule lihtsalt siia ja räägi minuga...
Ei, ei, ei.
Kui sa siia jõuad, siis ära räägi kellegagi, tule otse 14-le korrusele.
- Tule lihtsalt kallis. - Ei, ei, ei, ei.
- Ma ootan sind. - Ei, ära kuula teda.
- See on lõks. - Ma tulen kohe sinna.
Lily, Lily.
Oled sa korras sõber? Kas sa hingad?
Hei, kuidas sa end tunned?
Kus ma olen?
Sinuga on kõik korras. Heida pikali, heida pikali. Sa oled haiglas.
Kus haiglas, New Yorkis?
New York, ei, sa oled LA-s.
Sa lõid oma pea vastu lauda ära.
- Ma ei usu, et sa veel surfad.
Saad sa veel siia jääda.
Jah, ma olin mures, nad helistasid.
Ma olen ametlikult ikka veel su lähim sugulane.
- Ok, ma olin New York`s. - Miks sa seda korrutad?
Ma olin New York`s. Ma olin lõksus.
Ma olin suremas selles Delfiini Hotellis...
45-nda ja Lex nurgal, ma rääkisin sinuga.
- 45-nda ja Lex nurgal? - Ma helistasin sulle.
Ma pole sellest midagi kuulnud.
Sinuga saab kõik korda, sa vajad puhkust.
Oh, meil on võitja.
Uskumatu.
Ma saan aru, miks sa siin elad.
Miks sa lahkusid?
Sest, kui ma sind vaatasin, nägin ma tema nägu.
Ma arvan, et see on selge, sinu uned, sinu alateadvus, sa paned kõik kokku.
See tuleb sulle kasuks.
See oli nagu jänese urg, ma olin verest väljas ja ðokis.
Ma ei saa sellele mõtlemist lõpetada, võibolla ma kuulun hullude hulka...
Sa oled olnud suurepärane, ma ei suuda uskuda, et sa siin istud.
Ära sa räägi.
Kas kõik on korras, soovite midagi?
Klaas veini veel, palun.
- Mike? - Veel üks tequila, sidruniga.
Seal oli Katie.
Oskad sa ette kujutada, mis tunne on...
omada sellist tunnet, nagu ma oleks temaga kaks päeva tagasi rääkinud?
Ma rääkisin temaga, nägin teda, puudutasin teda.
Jah, ma näen teda igal ööl, kui ma oma silmad sulgen.
Jah, aga see oli nii ehtne, nii päris.
- Äkki sa peaksid sellest kirjutama. - Katiest, persse..
Sellest poleks mingit kasu.
Miks mitte?
Tõsiselt, ma arvan, et sa peaks sellest kirjutama.
Saad sa jääda?
Mul on kahju.
Need üleelamised selles toas olid kohutavad.
Hulluse ja depressiooni hetked.
1408 oli kohutav uni ja mingit moodi ma ärkasin sellest üles.
Pikendatud.
Mul on vaja täna õhtul pakk ära saata.
Ma pean selle homme hommikuks New Yorki saatma.
Vabandust sir, aga me oleme suletud.
Ma olin väljas, ma olin väljas, ma olin väljas.
Ma olin väljas... mu jumal.
Ma tean, et ma olin väljas.
Tee see lahti.
Issi.
Ei, sa pole Katie.
Palun aidake.
- Sa pole päris. - Mul on nii külm.
- Sa pole Katie. - Mul on külm.
Mis viga issi? Kas sa ei armasta mind enam?
Muidugi armastan, kullake.
Just nii, sain su kätte.
Sain su kätte nüüd... Katie.
- Nad ei lase mul jääda. - Jah, lasevad küll.
Nad ei lase mul jääda.
Ei, ei, ma viin su siit ära.
Ma sain su kätte, ok, oh mu jumal.
- Kas sa armastad mind issi? - Kõige rohkem siin maailmas.
Siis saame me kokku jääda, sina, mina ja ema?
Jah, saame, saame, ma olen koos sinuga siin.
Ma olen juba koos sinuga, kõik on korras.
Ei, ei, Katie.
Sa ei saa.
Oh, mu jumal.
Ei.
Te värdjad. 650
Miks te mind lihtsalt ära ei tapa?
Sest selle hotelli külalised elavad siin vabast tahtest...
Te võite valida, kas te elate seal igavesti...
või te eelistate kasutada meie välja kirjutamise süsteemi.
Mr. Enslin?
Kas te olete valmis end välja kirjutama, Mr. Enslin?
- Ei, mitte teie pakutud viisil. - Ma saan aru.
Muide, teie naine helistas, ta on 5 minuti pärast siin.
- Kas me saadame ta üles? - Tema ei puutu asjasse.
Te ei saa teda.
Ma olen väsinud teiega vaidlemast. Ma ajan selle asja korda.
Viis, see on viis, eirake seda sireeni.
Kas te tahate sellest toast lahkuda? Keegi ei lahku sellest toast.
Nate, see on Nate...
me võime tappa teie sõbrad.
Kõik teie sõbrad on nüüd surnud.
Ma olen elanud iseka mehe elu...
aga ma ei pea nii surema.
Kui ma põhja lähen, siis ainult koos temaga.
See ei saa olla päriselt. Äkki ma polegi päriselt olemas.
Aga see tuli.
See peab päris olema.
Minge põrgu.
Mis toimub?
Proua, sellega läheb natuke aega, midagi vist juhtus.
Jää vait värdjas.
Te peate mind aitama, mu mees on seal sees.
Te peate aitame mind 14. korrusele.
Palun, aidake mind.
See on aja raiskamine.
Me tulime siia tööd tegema ja teeme seda hästi.
Sisekujundus on räbaldunud...
aga judinate skaalal annan ma sellele 10 punkti.
Ha... ha
Issi?
Sinuga saab kõik korda, sõber.
Ma ei kuule... Mis see oli, härra?
- See tuba on kurjust täis. - Viige ta siit minema.
Hästi tehtud Mr. Enslin, hästi tehtud.
- Katie, ma nägin Katiet. - Ei Mike, Katiet polnud seal.
- Sa oled haiglas. - New Yorki haiglas?
Jah, kas sa ei mäleta seda tulekahju?
Jah, lihtsalt kontrollisin.
Ma arvan... nad arvavad, nad arvavad, et see tekkis vanadest juhtmetest.
- Juhtmetest? - Kõik saab korda, sa pead puhkama.
Kas sa jääd nüüd minuga?
Sel päeval päästis Lily mu elu ja Delfiin on sellest ajast saadik kinni.
Uskuge, mida tahate. Ma tean ainult seda, et ma pole rohkem kummituste lugusid...
uurinud.
- Ma ei mäletaks, et sa nii kiiresti kirjutad. - See oli lihtne, mul oli see raamat juba valmis.
Oh, jumal, ma pean selle kõik välja viskama.
Las ma vaatan.
Jäta, see toob halvad mälestused tagasi, lase mul sellest üle saada.
Vahel sa ei saa oma vanadest mälestustest üle.
Jah, ma olen sellises olukorras varem olnud, see on ohutu.
Seal on diivan... taimedega tapeet.
Vaibad on plekilised.
- Ma armastan sind issi. - Sa pole päris.
- Sa pole Katie. - Issi, kas sa ei armasta mind enam?
- Muidugi armastan, kullake. - Ma tahan, et me kokku jääks...
sina, mina ja emme.
Me jääme, me jääme, ma olen siin sinuga, sa oled nüüd minu juures Katie.
Oh, mu jumal, ma ei lase sul minna.